I Australien, när en Aborigin-pojke är 16 år, skickas han ut i vildmarken.
I flera månader ska han leva av den, sova i den. Äta dess frukt och kött.
Och överleva. Även om det innebär att döda sina medmänniskor.
Aboriginerna kallar detta WALKABOUT.
Det här är berättelsen om en Walkabout.
Gör era insatser, mina damer och herrar!
KÄNGURUKÖTT
Ortolansparven är väldigt sällsynt.
När de ställs på gödning placeras de i mörka pappkartonger-
- och sädeskorn trycks in i ett hål genom vilket en lampa lyser.
Fågeln pickar desperat i sig kornen för att ta sig ut i ljuset-
- som den felaktigt tror är solen. Detta pågår under flera veckor.
När den ätit sig så mätt att den varken kan stå eller se...
... dränks den i konjak. Finsmakare ser det som en verklig delikatess.
- Stanna där. Rör dig inte! - Simma till mig.
- Lite till... - Hjälp!
- Nu är det inte långt kvar. - Titta, pappa!
Ett fåtal av dem finns tillgängliga i välsorterade butiker...
Ge mig radion.
Man måste kunna skilja på fiskkniv och köttkniv, fisk- och köttgaffel.
Om fiskkniv och fiskgaffel saknas, så använd de mindre besticken.
Den här är röd. Och den här är gul.
- Den här är brun. - Snälla, prata inte med munnen full.
Den här är grön. Den här är vit.
Här är en röd till!
Nu stannade du igen. - Kom tillbaka!
Det är ingen fara.
Spring inte för långt bort!
Nu äter vi.
Pang! Du är död!
Jag är så varm!
Hjulet lossnade!
Pappa, hjulet lossnade.
Hjulet lossnade!
- Kyckling eller skinka? - Både och!
Nu är det klart!
Snabba på - ducka!
Du är död!
Det är orättvist! Du ska ju vara på min sida!
Vad gör ni?! Kom hit!
Ta med dig honom också. Det börjar bli sent.
Jag måste i väg nu!
Vi måste skynda oss! Kom fram nu!
Vi måste åka nu! Jag måste åka nu.
Vi måste skynda oss. Vi måste...
Nu kommer ni fram!
Stanna här.
- Vad hände? - Han sa att vi skulle fortsätta.
Han sa ju att jag inte skulle springa för långt bort!
Han åker i fatt oss sen.
- Vet du vart vi ska nånstans? - Självklart.
Häråt.
- Det börjar bli mörkt, eller hur? - Ge mig den där.
- Är inte du trött? - Lite grann.
- Ska vi stanna här hela natten? - Ja, om du vill det.
- Gärna! Men vi har inga filtar. - Jag är inte så trött än.
- Vart ska du gå? - Ut i vildmarken!
En ödla! Vad tittar du på?
- Jag letar efter ett ljussken. - Varför? Det finns väl inget där.
Du måste sova nu. Du ska upp tidigt i morgon bitti.
Jag ska sova här.
- Ska vi turas om att hålla vakt? - Nej.
Vi har inget vatten, eller hur?
Det finns gott om saft. Du kan få lite i morgon.
Gick det bra?
- Vad gör du? - Ingenting.
Visst var det roligt i går kväll? Tyckte du det? Jag hade en dröm.
Jag vet. Du sov så oroligt.
Vi tappar allting. Ammunitionen ramlar ut.
Jag har haft sönder min jacka.
Det gör ingenting. Nu går vi.
- Du säger väl inget till pappa? - Nej.
- Vad är det för nåt här uppe? - Här uppifrån ser vi var vi är.
- Var är vi nu, då? - Vi måste klättra upp där.
- Men du sa ju... - Sen vet vi var vi är nånstans.
- Först dit vinner! - Jag har ont i benen!
Där är havet! Havet!
- Det är väl havet? - Kanske.
- Vilket hav är det? Vad heter det? - Det vet jag faktiskt inte.
Under jordskorpan finns en beläggning av järn och magnesium...
Du måste ha tappat den när vi klättrade upp för att se var vi var.
- Jag sa ju att den ramlade ut. - Är du säker på...
...att du inte har den i väskan? - Ja!
Utsikterna för världen är att människosläktet en dag försvinner.
- Den är inte där! - Jag har gjort ett hål.
Titta! Drick lite grann.
Spara lite åt mig.
Att människan skulle ha funnits på denna jord i tiotusen år...
- Jag lyssnade ju! - Batterierna får inte ta slut.
- De räcker i 400 timmar, sa pappa. - Är du hungrig?
Inte än.
- Vi borde äta lite salt. - Varför?
Morbror Ted sa att när de var soldater i öknen-
- var de tvungna att alltid äta salt.
Det smakar inte salt.
- Vad gör du? - Vi kommer inte hem tills i kväll!
- Jag har fått nog! - Nej, då. Kom nu!
Vi gör så här: Du springer uppför sandkullarna, så övar jag min röst.
- Vill du dricka lite? - Nej! Jag svettas inte nu.
Kom tillbaka!
Jag kan inte gå ner där. Det är orättvist!
Snälla, se till att han kommer hit.
Jag går inte tillbaka! Vi måste fortsätta.
Snälla du!
Nu går jag!
Snälla, försök! Det kan inte vara långt kvar.
Det är fånigt att ge upp nu. Det börjar bli sent. Vi måste gå!
Vi måste skynda oss!
Jag bär dig ett tag.
- Du är vaken nu. - Va?
Om du är vaken, så borde du försöka att gå.
Du borde försöka hjälpa mig. Jag är också trött.
- Titta! Vad är det där? - Vad?
Det där!
Du sa ju att du var för trött för att gå.
Det smakar jättegott.
- Det är lugnt. Fåglarna äter det. - Det smakar som kött.
I dag är det Vapenstilleståndsdagen. Klockan 12 hålls tre tysta minuter-
- och därefter en minnesgudstjänst. Nu till kapten Peel och Duffy-
- samt övriga agenter, i ett nytt avsnitt av Fienden.
Får man en stor, tjock och röd näsa när man dricker?
- Hur så? - Jag bara undrade.
Är det därför pappas näsa är helt prickig?
Ingen aning.
Jag har en fluga utan vingar i min mössa!
- Sprängdes vår bil i luften? - Du måste vara rädd om jackan.
Folk får ju inte tro att vi är luffare.
Vilket folk?!
Rev pappa sönder sina kläder? Kanske därför han skickade i väg oss.
- Och du har ett hål i fickan. - När ska vi fortsätta?
- Vart? - Hem.
Om några dagar.
Det är problemet med alla tv-serier. Man vet att superhjälten klarar sig.
Så är det med Läderlappen. Och i Helgonet vet man alltid-
- att han vinner alla slagsmål. Det är problemet med alla tv-serier.
Även Snurre Sprätt vinner jämt. Om vi var superhjältar-
- skulle vi definitivt vinna!
- Är vi superhjältar? - Jag vet inte. Jag hoppas det.
Det hoppas jag också.
Vi har gått vilse, eller hur?
Nej, naturligtvis inte.
Gör inte så där. Du förstör dina fina skor.
Vad hände?
- Fåglarna åt upp allting. - De kan inte ha druckit allt vatten.
- Finns det nåt i flaskan? - Nej.
Varför fyllde du den inte?
Vi borde ha plockat lite frukt.
Vilken väg tar vi i dag?
Hoppas vi hittar mycket sand. Jag vill inte klättra uppför kullarna.
Jag får så ont i benen av det.
Det spelar nog ingen roll åt vilket håll vi går.
Vi stannar här.
Vattnet kanske kommer tillbaka.
Varifrån?
Du ska inte gå omkring i solen. Det är inte nyttigt.
Pappa!
Hej!
Vattnet är inte bra. Vattnet kommer och går.
Jag skulle inte vänta här.
Jag har nyss fångat den.
Var finns ert folk? Jag är ute på min walkabout.
Nu måste jag gå.
- Jag vill dricka! - Var är de andra?
Stoppa honom - han går i väg!
Vi är engelsmän!
Förstår du? Det här är Australien. Var ligger Adelaide?
- Säg att vi vill ha vatten! - Varför skriker ni?
Vatten. Dricka. Vi vill ha vatten att dricka.
Du måste förstå. Det förstår väl alla människor.
Vi vill dricka. Jag kan inte säga det på ett enklare sätt.
Vatten. Dricka. Vattenhålet har torkat.
Var finns det vatten?
Vatten!
Vatten, vatten!
Drick upp allt vatten. Vi får inte slösa bort vattnet.
Titta!
Vad är värdet av X? 4 minus 3, X minus 4...
7 x 4 är 28, 8 x 4 är 32! Jag kan lägga ihop 84+84.
Det gjorde jag i går!
Härligt ljud. Man skulle kunna göra en sång av det!
Det här är en av mina soldater.
Ta på dig skjortan.
- Han har ingen skjorta på sig. - Han har ingen.
Han kan få min!
Den är för liten för honom.
- Det här är en soldat. - Ge honom en.
Var inte elak. Han vill nog leka. Han har aldrig haft egna leksaker.
Maten är snart klar. Du borde bära pojkens väska, så kan han leka.
Jag vill rida på dina axlar!
Skyll dig själv! Vi steker dig i lera och äter dig till middag!
Släpp ner mig!
Jag hoppar inte ner!
Nu kommer jag ner!
Hoppa ner!
Walldos Bilhandel, nära sjukhuset. Om du vill sälja din bil...
... hjälper Walldos Bilhandel dig att få bra betalt för den!
God natt.
Har du ont?
Du har väldigt mjukt skinn.
Jag är bra i morgon igen. Jag fick lite ont när jag...
- Jösses! - Nej, sätt dig ner.
Du har ont i benen.
Han sover.
Vi måste åka nu. Kom fram!
Ta med dig honom också!
- Du skulle ha kläderna på dig, sa jag. - Vill du ha lite?
- På dina ben. - Nej.
- Jag kan lära dig karate! - Det finns vatten där nere.
"Jag måste gå hem från jobbet", sa pojken.
Han bodde med sin mamma i ett hus högt uppe på berget.
Hon hade aldrig pratat med honom. Han trodde att hon var stum-
- och hon var blind också. Men varje kväll när han kom hem-
- satt hon i fönstret, och pratade! Så fort hon hörde nyckeln i låset-
- slutade hon att prata. När han kom in sa hon inte ett ord.
En kväll tänkte han lyssna på vad hon sa. Han ställde stegen...
- Nej. Han gick till baksidan. - Ja. Han hämtade stegen...
...och ställde den... - Han bar den.
Han bar stegen till framsidan och ställde den mot fönstret.
- Du sa inte att hon satt där uppe. - Jo, det gjorde jag visst!
Varför berättar du? Han förstår dig inte. Han vet inte vad en stege är.
- Vi är nog de första vita han sett. - Den var lång och tung-
- men han fick upp den mot huset. Sen klättrade han upp till fönstret.
Men han hörde inte ett enda ord. Hon var alldeles bakom fönstret-
- och hennes blinda ögon stirrade på honom. Munnen rörde på sig.
Men han hörde ingenting, för hon pratade tyst med sig själv.
Han satte örat mot glaset, men hörde ändå ingenting. Han tänkte gå ner-
- men fönsterbrädet var smalt, och han råkade knuffa ner stegen!
Bryt inte av det! Jag ska snart använda det.
Han satt fast. Det var för högt för att hoppa ner och han kunde inte...
...ropa på sin mamma för då skulle hon få veta att han hade spionerat.
Det blev mörkt och eftersom det var trångt, så blev han stel i benen.
Det kom folk förbi, men mamman skulle höra om han ropade på dem.
Det satt ett stuprör på väggen. "Om jag lyckas få tag i det"-
- "så kan jag klättra ner." Han försökte ta tag i stupröret-
- men då halkade han till, och ramlade ner och bröt nacken.
Jag sa ju till dig, att han inte förstår.
Hans mamma satt kvar där och pratade för sig själv. Hon blev orolig-
- när han inte kom hem från jobbet och åt mat. Då sa hon...
Nej. Hon sa ingenting då. Hon reste sig upp.
- Och famlade sig en trappa ned... - Ett flygplan till!
- Förstod han när jag ritade huset? - Det där ser inte ut som ett hus!
Du kan inte rita!
En Diplodocus som går i rymden, eller en Pterodactyl under havet.
- Han vill nog ta med oss till månen. - Jag önskar vi hade en riktig penna.
Djävulen kom hit i en dröm.
Varför sa du att vi var de första vita han sett?
Jag trodde du hade många kritor och pennor i väskan. Titta i den.
Han tänker nog ta med oss till Mars!
Nej, vi lär inte hitta den, Hild. Ballongerna försvinner för gott.
- Nej, det går inte. - 2-0-1. De kostar mycket pengar.
- Jag vill inte förlora dyra saker. - Jag förstår.
Jag får väl återgå till mina lerkakor.
Då ger jag mig i väg.
Hild, vill du ta ett bloss?
- Jag bjuder. - Nej, nej...
- Jag är skyldig dig tre paket. - Ingen fara.
Jag försöker sluta röka.
Hallå där! Sluta!
De är så dyra!
Det är så kallt i vattnet.
Släpp ner mig.
Hur är det?
Hur är det med dig? Har du problem med hörseln?
Som du vill...
Kom igen - snabba på!
Ta bort den där, för helvete! Jag varnar dig!
Vi målar dina tuttar med det här!
Underbart!
Försiktigt! De där är värdefulla.
Vi väntar med det där i tio minuter. Vi har mycket jobb att göra.
- Stängde du dörren? - Ungarna...
- Fönstren är ju öppna. - Jag är sugen.
Titta, vad jag hittade!
Här borta!
- Det måste vara en väderballong. - Den här svarta är större...
...och den tickar! - Jag undrar var den kommer ifrån.
Det är kanske nån som lyssnar på den.
- Kommer den att skada mig? - Nej, då. Hur lång tid tar det?
Fråga honom hur lång tid det tar innan vi kommer nånstans.
Fråga honom hur lång tid det tar.
Fråga, då!
Vi kommer fram i dag!
Här är hålet där man går in och ut. Man öppnar här - och sen stänger.
De som byggde huset finns inte kvar längre.
Tycker ni om det? Det här är vårt hus nu. Pojken kommer att trivas.
Du är en bra mamma för honom.
Det här hålet kan man se igenom.
Jag kommer att älska dig som en djinang-kvinna.
Vi ska skaffa fler barn. Små pojkar... och flickor.
Du kommer att trivas bra här. Är du trött? Vi har gått så långt.
Men nu har vi slutat gå. Vi ska stanna här. I jättemånga år.
Det är en massa vatten där ute som kommer upp ur marken!
- Det är en källa. - Kom in hit!
- Eld? - Ja, jag ska göra upp eld!
Jag dödade den här åt er.
Nu ska vi ha fest! Hämta lite ved åt mig.
- Eld! Han vill att jag hämtar ved. - Okej.
- Vad gör du? - Ingenting!
Denna förutbestämmelse eller frivillighet... Vi vet nu är det är...
Vatten... vatten.
- Vatten. - "Vatten".
Ja. Vatten.
- Kom! Jag ska visa dig en sak. - Det var allt jag kunde hitta!
Vart ska vi?!
- En väg! - Kom!
- Det är en riktig väg. - Fort!
Vart går den? Nu tappar jag mina pinnar!
- Jag tycker om de här. - Du måste samla ihop många.
Okej.
Hej!
Visst fick jag ihop många? Det finns ännu fler där ute.
- Var har du varit? - Jag har plockat de här.
Han sa var de fanns. Visst fick jag ihop många? De är mina favoriter.
Vart ska du gå? Stanna här.
Här! Jag har jättemånga.
Varför säger han ingenting?
Varför dansar han?
Jag vet inte.
Han är kanske glad. För att vi kom hit till slut.
Vart ska du gå nu?
- Är du inte hungrig nu? - Låt honom vara i fred.
Du har inte stekt köttet än.
Radion fungerar inte.
- Batterierna är slut. - De räcker 400 timmar, sa pappa.
Hur länge är det? Säkert mycket längre än vi har varit ute och gått.
Vi behöver den inte så länge till.
Lägg ner den och gå och lägg dig. Jag vill i väg tidigt i morgon.
- Jag tror han vill stanna här. - Varför det?
Han vill nog stanna här ett tag. Det är många såna som växer där ute.
Jag har bestämt att vi ger oss av själva i morgon.
- Varför? - För att det är bäst så.
Om han vill göra nåt, eller om det händer nåt... Tänk om han försöker...
- Han kanske sticker och lämnar oss. - Nej, han tycker om att vara med oss.
Den fungerar inte. Du måste ha tappat den.
- Kommer han att dansa hela natten? - Han kommer inte att hålla dig vaken.
- Kan vi gå på vägen? - Vilken väg?
Vi hittade en väg. Sa han inte det?
- Vad för en väg? En riktig väg? - Ja. Ska vi ta den i morgon?
Ja.
Jag visste att vi skulle lyckas.
Han är inte kvar. Han är inte kvar!
- Jag somnade. - Han är borta.
- Vart har han gått? - Hem.
Varför?
Det fanns ingen anledning för honom att stanna.
Han ville bara ta oss till vägen.
Vi måste vara nära en stad. Han har återvänt till sin familj.
Varmt och skönt! Han sa inte hej då till oss.
Jo, dansen är deras sätt att ta farväl av människor de tycker om.
Härligt med ett varmt bad och rena handdukar. Äta på riktiga tallrikar-
- och med kniv och gaffel. Och få ha riktiga lakan...
...och grammofonskivor. Borsta tänderna - och ha mina egna kläder!
Vi måste se hela och rena ut när de hittar oss. Behöll du knappen?
- Vi måste vara nära nånting. - Jag ville ge honom min pennkniv.
Han är död.
Vad menar du?
Jag försökte ge honom pennkniven, men han ville inte ha den.
Det betyder inte att han är död.
Han vill inte ha den.
- Ska jag se efter om vägen är kvar? - Nej. Den är naturligtvis kvar.
- Åt du din frukost? - Ja.
Du ska alltid sitta när du äter. Inte vandra omkring.
Då var vi klara.
Där är den!
Vad tänker du på?
Ska vi sätta oss en stund?
Sluta tjura!
Var är radion? Du glömde den.
Än sen, då? Den fungerade ju inte.
Du lyssnar just nu på A.B.C., Radio 2BL. Sydney - 2FB Newcastle.
Klockan är halv nio.
- Titta! - Jag vet.
- Är pappa där? - Nej.
- Är han också död? - Jag vet inte.
- Sköt han sig? - Det var en olyckshändelse.
- Nej, det var det inte. - Då vet jag inte...
Titta!
- Gjorde det ont? - Inte så mycket.
- Varför gjorde han det, då? - Han tyckte väl det var det bästa.
Jag sa ju att jag inte vet, eller hur? Okej?
- Är du klar? - Ja. Vad heter den där stan?
Ingen aning.
God morgon.
- Vänta här. - Hallå? Ursäkta!
- Hallå? - Ja?
Vi har gått vilse. Vi råkade ut för en olycka i öknen.
- Skulle vi kunna få... - Ställ ner den där!
Ställ ner den! Det här är privat mark!
Jag är anställd av företaget. De äger allt det här och gruvan!
- Vad är ett företag för nåt? - Är du olydig får du snart veta det!
- Var finns gruvan? - Den är stängd!
- Vad fanns det i den? - Ingenting!
- Brukar folk komma förbi här? - Vi får hit en del turister ibland.
- Hur ofta kommer de... - Ingen aning.
Ni hittar det lite längre bort. Var ni kan bo!
Rör ingenting!
Vill du se resten av stan? Det kommer nog snart nån förbi.
- Kan vi gå och titta på gruvan? - Ja. Vill du det?
- Får jag gå och leka? - Javisst. Men gå inte för långt.
- Var försiktig. - Jag klarar mig.
- Vad finns det där? - Ingenting!
- Du! Titta nu! - På vad?
- Titta. Tittar du nu? - Ja.
Visa mig, då!
- Vad gör vi nu? - Jag vet!
Hej, älskling.
Nu är det bestämt. Jag får Grahams jobb när han slutar på fredag.
Ian får mitt jobb och Robbie och Alan går över till ekonomiavdelningen.
Gamle Mills ser ut att bli arbetslös, men det är hans eget fel...
Vad är det?
Ingenting.
Det är i alla fall glada nyheter vad gäller lönen.
Älskling, om två år åker vi på semester till Guldkusten.
"In i mitt hjärta det rullar en dödlig il från landet fjär. "
"Vad är dessa minnenas blå kullar? Vilka spiror och gårdar finns där?"
"Det är den förlorade fridens land, som jag i klart sken nu ser. "
"De glädjens vägar jag fordom fann och ej får träda mer."
Översättning: Weine Erickson